Haluatteko vielä jotain, herra Roosevelt?
Vaalikuume alkoi nousta tällä viikolla,
kun demokraattien puoluekokous kannusti ehdokkaitaan
James M. Coxia ja Franklin D. Rooseveltia.
Hyvää iltaa, hyvät demokraatit.
Kiitos, että tulitte!
Kiitos!
Kiitos, ystävät!
Sanotaan, että miehestä pääsee parhaiten eroon
antamalla hänen asettua varapresidenttiehdokkaaksi.
Kysykäähän Teddy-serkultani, päästiinkö hänestä siten eroon.
Onko häviömme minun vikani?
Sanon vain, että republikaanit saivat kahdeksan vuotta lisää.
Sinä ja Cox varmistitte sen.
Ei se mitään. Saat näin aikaa ja kokemusta.
- Voit yrittää kuvernööriksi. - Etelä-Dakotassako?
Tuo vitsi ei naurata. Meillä on paljon töitä.
Sinun pitää tietää, mitä sinusta sanotaan.
FDR tarkoittaa kuulemma pölyhuiskua.
Olet kevytsarjalainen, tulokas, jolla ei ole näkemystä.
Lyötkö lyötyä?
Et kuuntele minua muulloin.
- Miksi olet demokraatti? - Louis...
Vastaa.
Demokraattinen puolue on kansan puolue. Minä olen kansanmies.
Sinä olet Roosevelt. Mitä sinä kansasta tiedät?
Viime kirjeistämme on aivan liian kauan.
Minun täytyy kuitenkin valitettavasti kieltäytyä kutsustanne puhujaksi.
Minusta ei olisi Junior Assistance Leaguelle paljonkaan apua,
jos olisin esimerkki entisestä oppilaasta,
jolla on muka puhujan lahjoja.
Mitä haluat minun todella sanovan?
Kiitos, ja jos pyydätte uudestaan, alan huutaa.
Kysykää mieheltänne neuvoa.
Hän on melkoisen lahjakas puhuja.
Teidän pitäisi käydä enemmän ulkona. Puheen pitäminen auttaisi Franklinin uraa.
Eikö mieheni odottelu kävisi paremmin ulkopuolella, herra Howe?
- Kadullako, rouva Roosevelt? - Jos niin haluatte.
Kello ei ole vielä kahdeksaa, ja täällä on jo kovat otteet.
- Hyvää huomenta, Babs. - Huomenta.
- Huomenta, neiti Mercer. - Huomenta, sir.
Olet myöhässä. Miksi annat ihmisten odottaa?
He näyttävät kiitollisilta, kun viimeinkin tulen.
- Toivotan sinulle mukavaa päivää, Babs. - Tuletko päivälliselle?
Minulla on illalla laivaston vastaanotto. Viivyn myöhään.
Vai aiotko sittenkin tulla mukaan?
Haluatko, että tulen?
No...
Tee mitä haluat.
En tule, kiitos vain.
Hyvä on.
- Hyvää päivän jatkoa. - Samoin, sir.
Pidetään helppo päivä, Louis. Haluan lopettaa viideltä.
Mikä pankkiiri sinä olet? Töitä riittää.
Tapaamme Pittsburgh Steelin edustajat kymmeneltä.
- Mitä mieltä olen heistä? - Et ole täysin tyytyväinen.
Parasta lukea se paperi. Teräsala äänestää demokraatteja.
- Lounas ministeri Danielsin kanssa. - Ei.
Hän on pomosi.
Oliko muuta?
- Mitä jos hän olisi suostunut? - Kuka?
Ihmiset tietävät. Sinun on aika lopettaa se suhde.
- Osaan hoitaa asiani, Louis. - Et tätä.
Olemme Washingtonissa, emme Harvard Clubilla.
Miten voit olla noin huoleton?
Saat sen kuulostamaan pahalta.
Rakkaani
- Ota kiinni! - Sainpas!
Tässä!
Tarjosin Franklinille hänen vapautensa.
Ja minä hyväksyin tarjouksen.
Sinä et voi tarjota sitä.
Olen rakastunut neiti Merceriin, äiti.
Rakastuminen ei tule kysymykseen.
Miksi miehillä on rakastajattaria?
Velvollisuus perhettä ja uraa kohtaan.
Minne sinä menet?
Minun mielipiteelläni ei ole tässä asiassa selvästikään väliä.
Tulkaa takaisin.
En tiedä, vihatako vai kiittääkö sinua.
Minkä takia?
Joudun kohtaamaan elämäni ensimmäistä kertaa rehellisesti.
- En halunnut loukata sinua. - Et halua sitä ikinä.
Elät elämäsi liihottelemalla pinnalla, etkä tiedä sen alla olevista sitoumuksista.
Se on varmasti hienoa.
Tiedän, että tämä on vaik...
Avioero tuhoaa poliittisen urasi. Miten aiot elättää itsesi?
Rahastoni varoilla.
Et saa varoja käyttöösi, jos otat avioeron.
Olet päässyt pitkälle: edustajakokouksen jäsen, apulaislaivastoministeri.
Kuljet Teddy-serkkusi jalanjälkiä.
Kuljemme Valkoista taloa kohti. Älä tee tätä.
Lounas! Nyt heti!
Partiopoikiako? He eivät ole kannattajiani.
Heillä on vanhemmat ja he ovat kuvauksellisia.
Olen Franklin Roosevelt. Hauska tavata.
Tervetuloa.
- Näinkö, Louis? - Kokoontukaa tänne.
Valokuvaaja odottaa. Tulkaa lähemmäs. Hyvältä näyttää.
Komeita univormuja ja poikia.
- Kuka tulee tähän? - Valokuva!
No niin. Katsokaa tuota mukavaa miestä. Niin sitä pitää.
- Hienoa. Menkää nyt tuonne. - Hyvä.
Lounas odottaa. Tuletteko tekin?
- Totta kai. - Hyvä on.
- Tämä on hyvä. - Onko näin hyvä?
- Tämä näyttää hyvältä. - Mikä sinun nimesi on?
Loistavaa. Noin.
- Vielä yksi. - Kyllä kai.
Hyvä on. Minäkin teen noin.
Piteletkö silmälasejani? Kiitos.
Mitäs täältä löytyy?
Hyvä, mutten näe mitään. Joku vei lasini.
Takuulla... Nyt sain lasit.
Laitetaanko ne näin? Onko näin hyvä?
- Senkin... - Täältä tullaan.
- Eikä tulla. - Kylläpäs.
Voitimme!
Eipäs hätäillä.
Te senkin lurjukset! Annan teille kaikille köniin.
Katsokaa. Hän on luontainen kyky.
Te kävitte kimppuuni joukolla.
Olemme yhdessä kasassa...
Syömme puolen tunnin päästä, lapset. Tulkaa vaihtamaan vaatteet.
Kuulitte, mitä äitinne sanoi.
Löylytän teidät kaikki.
Kaikkien pitää käydä pesulla.
- Mitä kasvoissasi on, Franklin? - Ei mitään, äiti.
- Pysy paikallasi. - Oletko kunnossa, pomo?
Olen minä.
Tuo väri on sievä. Saanko...?
Minun pitää käydä keittiössä.
Hyvä on.
Oletko väsynyt?
Sinuunko? En ikinä.
Ota nokoset ennen päivällistä.
Kyllä, kulta.
Voitteko tarttua käteeni?
Hänellä on lapsihalvaus - polio.
Tiesin sen.
Luulin, että se on lasten tauti.
- Ei välttämättä. - Mistä hän sai sen?
Jotkut uskovat sen tarttuvan saastuneesta vedestä. Se on vain spekulointia.
Se tarttui sillä hiton partioleirillä.
Teidän pitää keskittyä tulevaisuuteen, ei menneisiin.
Entä ennuste?
Jalkojen vauriot ovat vakavia.
Uskon hänen halvaantuvan vyötäröstä alaspäin.
- Hyvä jumala. - Entä lapset?
He säästyvät siltä, jos oireita ei ole tähän mennessä ilmennyt.
Se on ainakin siunaus.
Teidän pitää valmistautua.
Tällaiseen sairauteen liittyy usein vakava masennus.
Hänen tuttu elämänsä on lopussa.
Hän vaikuttaa tänään paremmalta.
Hän voi jäädä luokseni, sillä hänen poliittinen uransa on ohi.
Millaista elämää se olisi?
Vuokrasin toimiston. Hän voi toimia asianajajana.
- Miksi muka? - Hän tarvitsee...
- Hän voi jatkaa työntekoa. - Hänenlaisensa ylpeä, elinvoimainen mies.
Haluat hänen tulevan loukatuksi.
Ja te, herra Howe.
Te elättelette unelmia poikani poliittisesta tulevaisuudesta.
Oletteko valmis mihin vain pitääksenne työnne?
Tuo ei ole reilua, äiti.
Millaista olisi joutua säälittelyn ja tuijotuksen kohteeksi?
Millaista olisi pysytellä piilossa?
Tiedän, että uskotte toimivanne hänen parhaakseen,
- mutta sellainen elämä olisi vaikeaa. - Tiedän, mikä on parasta. Olen hänen äitinsä.
Niin, ja minä olen hänen vaimonsa.
Herra Roosevelt!
Myrsky lähestyy, herra Roosevelt. Se näyttää pahalta.
Viedään teidät pois täältä.
Noustaan ylös.
Jättäkää minut tänne.
Antakaa meren nielaista minut. Hautajaiset merellä...
..sopivat laivaston miehelle.
Kiitos.
Nosta hänet.
Varo. Saitko kiinni?
- Nyt mentiin. - Onko sinulla hyvä ote?
Käyn Floridassa aina sateisena aikana.
- Ei kirjettä, ei sähkettä. - Olisitko vastannut niihin?
Mitä hittoa sinä täällä teet?
Kiva nähdä sinuakin.
Hieno sänki. Näytät Chester Arthurilta.
Tämä on herra Howe.
Hän voi pahoin jo nähdessään veneen,
joten veneen hajoaminen ilahduttaa häntä.
Haluan jutella herra Rooseveltin kanssa kahden kesken.
Syöttekö reilun aamiaisen toisessa pöydässä?
- Siinä on viisi dollaria. - Kiitos, herra Howe.
- Kiitos paljon. - Kiitos teille.
Mennään.
Olet antelias minun rahojeni kanssa.
Tarkoitat kai äitisi rahoja.
Kustansiko äiti tämän turhan käyntisi? Tuhlaat aikaasi.
- Tämä oli Eleanorin ajatus. - Mitä saisi olla?
Kinkkua ja munia. Mitä sinä haluat, pomo?
- En halua yhtään mitään. - Hänelle sama.
Muutama kirje lapsiltasi.
Osaan yhä lukea.
Vaimosi haluaa sinun palaavan kotiin.
Hän on huolissaan, minä samoin.
Mitä hyötyä veneessä asumisesta on?
Hyötyäkö? Kukaan ei näe minua enkä minä näe ketään.
- Älä sano noin. - Haluatko?
En. Kaikki odottavat sinua kotiin.
Lapset kaipaavat sinua kovasti.
- Ihanko totta? - Kyllä.
Mikä tuo on?
George Foster Peabody.
Hän on sijoittanut rahaa lomakeskukseen Georgian maaseudulla.
Sen nimi on Hot Springs tai jotain sinnepäin.
Hän väittää, että rampa poika ui sen vesissä ja pystyi taas kävelemään.
- Voi luoja... - Kuuntele.
"Näiden lähteiden magnesiumpitoinen vesi kannattelee ihmistä.
"Lomakeskukseni ei ole hoitola,
"mutta kutsun teidät vieraakseni sesongin ulkopuolella."
Olen tervetullut vain sesongin ulkopuolella.
- Huonoja uutisia, herra Roosevelt. - No mitä?
Vene on kolhiintunut pahasti.
- Miten pahasti? - Töitä riittää.
Se on kunnossa kevääseen mennessä.
Ehkä se on tavallaan siunaus.
- Minulla on koti-ikävä. - Ja minusta koti on ikävä.
- Kiitos, pojat. - Eipä kestä, sir.
Katsotaanpa Peabodyn kirjettä.
- Et voi olla tosissasi. - Miksi ei?
Olen juonut apinan rauhasten öljyä, saanut sähköiskuja
ja roikkunut ylösalaisin. Tämä kuulostaa rauhaisalta.
En osaa kuvitella sinua Georgian takamaille.
Minne kuvittelet minut?
1600 Pennsylvania Avenuelle.
Presidenttinäkö? En voi käydä vessassa ilman,
että joku vetää housuni alas.
Odottele jonkin aikaa, niin nähdään.
Presidentiksi pyritään. Siihen tarvitaan liikuntakykyä.
Aion lähteä Georgiaan.
James pärjää paljon paremmin, kun Elliottkin on Grotonissa.
He ovat unohtaneet erimielisyytensä ja lyöttäytyneet yhteen.
He ovat erottamattomat.
He joutuivat viime viikolla sairasosastolle saman nuhan takia.
Jos yritän puhua Annalle hänen tulevaisuudestaan,
hän ei kiinnitä minuun mitään huomiota.
Puhuisitko hänelle? Hän kuuntelee sinua.
Puhutko?
Kyllä, tietenkin.
Nähdään huomenna.
Odotatko jotakuta tärkeää?
- Niinkin voi sanoa, Lionel. - Ketä?
Herra Rooseveltia.
- Teddyäkö? - Ei, hän on kuollut.
Vieraasi tarvitsee apua, Tom.
Hänen siirtämiseensä tarvitaan riskejä miehiä.
- Käy talleilla... - Ja pyydän Collierin poikia tänne.
Tervetuloa Warm Springsiin.
Päivää. Kiitos. Te olette herra Loyless.
- Sanokaa Tom vain. - Sano minua sitten Frankliniksi.
- Tässä on rouvani. - Minä olen Eleanor.
Hauska tavata. Olette tavanneet jo Royn ja Peten.
Hänellä on matka-arkku ja tuoli, jossa on pyörät.
- Haemme vaunut. - Meillä on vaunut.
Kaunista seutua.
Kauanko olet johtanut majataloa?
En kovin kauan.
- Onko teitä päällystetty? - Ei ole.
MERIWETHER-MAJATALO WARM SPRINGS
Saatte olla omissa oloissanne.
Makuuhuoneet ovat yläkerrassa.
Teille on kaunis makuuhuone.
Näin sesongin ulkopuolella vieraita ei ole kovin paljon.
- Aion tehdä parannuksia... - En voi jäädä tänne.
Paikka on rempallaan.
Ajattele myönteistä puolta. Vietät suurimman osan ajasta vedessä.
Meillä on ollut vaikeuksia...
Vaikeuksiako? Talo pitäisi purkaa.
Totta. Meillä on mennyt paremminkin.
Mutta niin on kai sinullakin.
Ajan teidät mielelläni takaisin asemalle,
jos niin haluatte.
- Miestäni huolestuttaa... - Tulipalo.
Pelkään tulipaloa kovasti.
En pääse yläkerrasta pakoon.
Niin tietenkin.
Meillä on muitakin vaihtoehtoja.
Ptruu.
Tämä on yksi suurempia talojamme.
Me hoidamme nämä.
Kannamme kaiken sisään, herra Roosevelt. Vie tuo ensin, Pete.
- Tulkaa sisään. - Raitista ilmaa riittää.
Tämä on olohuone. Keittiö on tuolla.
Mihin nämä laitetaan?
- No... Onko täällä makuuhuone? - Totta kai. Tuolla.
- Makuuhuoneeseen. Kiitos, Roy. - Ei kestä.
Tuo nuori mies vaikuttaa pätevältä.
Voisitko pyytää häntä avustajakseni?
Mikset pyydä itse?
- Tämä on hullua. - Epäilemättä.
Kerrohan, Franklin. Miksi tulimme tänne?
Yksinkertaisesti sanottuna: vesien takia.
Tuletko sinä?
Haluaako rouva uida?
- Rouva ei osaa uida. - Hyvä on.
No niin. Tämä on matalampi pää.
Tuolla on syvempää. Sinä saat aloittaa sieltä.
Ja tämä on väsymätön Sally-täti.
- Sally-täti. - Hyvää päivää.
Tässä ovat herra ja rouva Roosevelt.
- Hyvää päivää. - Minulla on teille pyyhkeet.
Minä otan nuo.
He laskevat sinut veteen.
Varovasti nyt.
Hyvä on. Onko sinulla hyvä ote, Pete?
Ja...ylös.
No niin. Varovasti nyt, Pete.
Alas. Hyvä on.
Lähdetään pois.
Lapset!
Älä viivyttele. Tule.
Täällä on helpompi kellua veden mineraalipitoisuuden vuoksi.
Se rampa poika, joka ui täällä, pystyi kävelemään vedessä.
Minä en pysty edes seisomaan.
En pysty seisomaan.
Ette vielä.
Sinä pystyt vielä.
Kiitos, Tom.
Tämä on ällöttävää.
Tämä ei ole hyvää, mutta arvoituksellista kyllä.
Mitähän tämän naudanlihan päälle on valeltu?
Vai onko tämä opossumin lihaa?
Haluat jäädä.
Kyllä.
New Yorkissa on maan parhaat lääkärit ja sairaalat.
Tarvitsen jotain uutta.
Tässä ei ole kyse paranemisesta.
Et halua tulla kotiin.
- Et halua elää luonamme. - En halua olla taakka.
Et ole taakka vaan aviomieheni.
Haluan tarjota sinulle saman vapauden, jota sinä tarjosit minulle.
Olet täyttänyt velvollisuutesi minua
ja uraani kohtaan. Urani ei jatku, jos en pysty enää kävelemään.
Sinä olet ollut...
..mallikelpoinen.
Sanon nyt siis sinulle,
että sinä olet vapaa.
Minä en halua vapautta.
Haluan avioliiton.
Haluan elämän sinun rinnallasi.
En osaa kuvitella, millaiseksi kuvittelet tulevan elämämme.
Minun ei tarvitse kuvitella.
Se on sinun tehtäväsi.
Menehän nyt.
Kiitos, että tulitte, herra Howe.
Arvelin teidän haluavan nähdä ystävän.
Mitä pojallemme kuuluu?
No, hän nauttii lähteistä.
Pelkäänpä, että menetimme hänet.
Tässä.
Antakaa anteeksi.
Eikö meidän ole jo aika sinutella?
Ehkä olemme tehneet tämän väärin.
Hän meni sinne saadakseen olla yksin. Jätetään hänet rauhaan.
- Keskitytään johonkin muuhun. - Mihin?
Sinuun.
Salaperäinen kosketus.
Hitunen vain. Yksi tällainen.
Noin. Maista tästä.
Sinun...
- ..mineraalialtaasi malja. - Warm Springsin malja.
Onko se liian vahvaa?
Itse asiassa...
..tämä on karmein martini, mitä olen maistanut.
Puhutko aina noin suoraan, Tom?
En ole koskaan maistanut mitään näin hirvittävää,
olipa kyse martinista tai muusta.
- Kaikki pitävät niistä. - He vain sanovat niin.
Onko sinulla perhettä?
Minulla oli vaimo.
Hän on poissa.
Kertokaa siitä rammasta pojasta, Sally-täti.
Hän ui ensin uima-altaan reunalle.
Siihen. Sitten hän oikaisi itsensä.
Ennen kuin hän arvasikaan,
- hän seisoi. - Olisipa se niin helppoa.
Te teette siitä vaikeaa.
Menkää reunan luo ja tarttukaa siihen.
Hyvä on.
Teidän pitää muistaa, miten se tehdään.
Minä seison.
Omilla jaloin seisomisen malja.
Kiitos, Tom. Tämä lähdevesi voi parantaa minut.
Saatan kävellä puolen vuoden päästä.
- Iltaa. - Lionel.
Otatko cocktailin?
- En voi. Olen valtion leivissä. - Sitä suuremmalla syyllä.
- Etkö ole töissä melko myöhään? - En.
Herra Howe lähetti teille lehtileikkeitä.
New York Times, Journal Of America. En tiedä, mitä muita.
Äitinne haluaa teidät kotiin.
Hyde Parkissa on kuulemma uima-altaita.
Hän on helkkarin vihainen.
Toisten kirjeiden lukeminen on epäkohteliasta ja laitonta.
Seriffi tykkää, kun luen hänen postinsa. Se säästää hänen aikaansa.
Monet täkäläiset eivät osaa lukea, joten teen heille palveluksen.
Ällistyttävää. Kiitos, Lionel. Lähetän kaksi kirjettä.
Kuka neiti LeHand on?
Hän on yksityissihteerini.
Kutsun hänet tänne, jos se vain sopii.
Tämä oli unohtua. Vaimonne lähetti herttaisen kirjeen.
Hän pitää puheen League of Womenin äänestäjille.
Anna se.
Hän pitää Rooseveltin nimen hengissä.
Kunnes hänen miehensä alkaa kävellä. Minun pitää mennä.
Hyvää yötä.
Tämä ei ole Eleanorin tapaista.
Hän kammoaa väkijoukkoja.
Tämä on täysi katastrofi.
Otan vastuun mahdollisesta pyörtymisestäsi.
Siinä hän nyt on: rouva Franklin Roosevelt.
Kiitos.
Hyvää iltapäivää.
Olen todella mielissäni kutsustanne.
Liian usein...
Liian usein tärkeät päätökset
saavat alkunsa ja muotonsa miesten muodostamissa elimissä.
Naisten mahdollinen poliittinen arvo
syrjäytetään automaattisesti.
Se on virhe.
Luulen sen olevan syynä siihen,
että minun on tänään vaikeaa muotoilla ajatuksiani sanoiksi.
Siitä tuleekin mieleeni,
mitä joku sanoi norsun katselemisesta.
Koko norsua on mahdoton nähdä vain yhdestä kulmasta.
Sen ympäri pitää kävellä.
Jos valitut johtajamme haluavat olla todella tehokkaita,
heidän pitää oppia näkemään muutakin kuin se, mikä on heidän edessään.
Siten he näkevät koko norsun.
He tarvitsevat siihen meidän apuamme.
- Se oli koskettavaa, rouva Roosevelt. - Kiitos.
Lasten etuja ajava lakiesitys tarvitsee tuollaista intoa.
Haluaisimme teidän ajavan asiaamme.
- Se olisi kunnia. - Hienoa.
Kolme.
Neljä.
Viisi.
Kävelin tänään viisi askelta.
Onnitteluni, Franklin.
Paikallinen toimittaja haluaa kuulemma tehdä sinusta jutun.
Siitä tulee varmasti vain kepeä artikkeli,
mutta majatalo saisi sen avulla julkisuutta.
Minusta ei nykyään paljon kirjoitella. Mistä hän tiesi, että olen täällä?
Pieni paikkakunta. Väki juoruilee.
Hyvä on, tunnen hänet. Teen hänelle palveluksen.
Olin aiemmin journalisti.
Olenko jutellut lehtimiehen kanssa koko tämän ajan?
En ole sitä enää. Jouduin Atlantassa pulaan.
Jotkin kirjoittamani pääkirjoitukset
loukkasivat paikallisen kansallisliikkeen jäseniä...
Minun piti pysytellä sen jälkeen piilossa.
Tarkoitatko klaania?
- Hyvänen aika. - Jouduin sen takia
George Foster Peabodyn luo, joka antoi minulle töitä.
Se selittääkin pari asiaa.
En millään voinut ymmärtää, miksi kaltaisesi mies johtaa tällaista...
Sikolättiä?
Aioin sanoa läävää, mutta sikolättikin käy.
Kun pyritte varapresidentiksi vuonna 1920...
En usko muinaishistorian kiinnostavan lukijoitanne.
Cox ja minä hävisimme vaalit reilusti.
Siitä on vain pari vuotta...
Veden runsaat mineraalit ja sen lämpö tekevät siitä erityisen.
Voin harjoitella 32-asteisessa vedessä tuntikausia palelematta.
Apulaislaivastoministerinä ollessanne...
Laittakaa vielä yksi asia muistiin.
Huono verenkierto vaivaa kaltaisiani potilaita.
Uskotteko veden siis parantavan teidät?
- En tiedä. - Olette toiveikas.
Kyllä.
Kyllä olen.
Kiitos.
ELEANOR ROOSEVELT PUHUU LEAGUE OF WOMENILLE
Virallinen kyselylomake on tarpeen,
jotta uudet valtuutetut voivat kertoa kantansa siitä,
miten voimme yhdistää voimamme ja menestyä paremmin vuonna 1928.
- Vilpittömästi, Franklin Roosevelt. - Hyvä.
- Lähetänkö tämän tänään? - Se ehtii huomennakin.
Hyvä on.
- Lähetä se Louisillekin, Missy. - Totta kai.
- Onko teillä nälkä? - Ei oikeastaan.
Kenelle te kirjoitatte aamuisin?
Ihmisille, jotka tunsin politiikan saralla. Jos he haluavat minut takaisin.
Olette siis valmis, kun jalkanne taas toimivat.
Juuri niin.
- Anteeksi. Oletteko te herra Roosevelt? - Kyllä. Kuka sinä olet?
Nimeni on Benjamin Pendergast.
Tule sisään, Benjamin Pendergast.
Tulin pyytämään teitä puhujaksi
koulumme päättäjäisiin, sillä tehän olette kuuluisa.
No hitto vie.
ROOSEVELT UI ITSENSÄ TERVEEKSI
- Oletteko saatavilla? - Oletko oppilas?
En. Minä olen rehtori.
Vai niin.
Istukaa. Rauhoittukaa, lapset. Menkää paikoillenne.
Kaikki ovat paikalla, joten onnittelemme päästötodistuksen saaneita.
Aivan niin.
Haluan esitellä vierailevan puhujamme
Franklin Rooseveltin.
Kiitos, hyvät ystävät.
Grotonissa, joka oli minun high schoolini,
rakastettu rehtorimme
rohkaisi oppilaitaan hakeutumaan valtion palvelukseen.
Valitsin Harvardin tutkintoa edeltävälle opiskelulle ja...
..ja Columbian lakitutkintoani varten.
Seurasin rehtorini neuvoa ja hakeuduin valtion virkaan,
mutta olosuhteet, joille en voinut mitään...
..tekivät siitä...
..erittäin vaikeaa.
Olen pitänyt elämäni aikana paljon puheita.
En tiedä, miksi tämän pitäminen on näin vaikeaa.
Voi luoja.
Näitkö, miten he katsoivat minua?
- He toivottivat sinut tervetulleeksi. - Älä.
Älä ole alentuva.
He menevät joka ilta nukkumaan maha nälästä kurnien.
Sinun jalkasi eivät heitä liikuta.
Eikö teitä palele?
Te kylmetätte itsenne, jos ette tule pois.
Puhukaa hänelle, herra Loyless. Hän ei kuuntele meitä.
Meidän pitää puhua.
Paikka suljetaan tähän aikaan vuodesta,
ja työntekijät lähtevät lomilleen.
Vai niin.
Isoäiti Delano toi tämän Kiinasta asti.
- Se on kaunis, isoäiti. - Kiitos, Anna-kultaseni.
Oletko sinä käynyt Kiinassa, isä?
En ole. Vain isoäitisi on käynyt siellä.
- Tule laulamaan, Johnny. - En halua laulaa.
Hän laulaa ja sinä laulat, halusitpa tai et. Laula nyt!
Me osaamme tämän.
Siellä oli todella paljon kuulijoita.
Louis sanoi, että heitä oli yli 200 henkeä.
Sepä hienoa, Babs...
Varovasti nyt.
Mietitkö, miksi haluan palata Georgiaan?
Menen, koska haluan välttää juuri tuollaisia katseita.
Uskotko lähdeveden todella auttavan?
Älä puhuttele minua kuin lasta ja valitse sanojasi noin huolella.
- Miten minun pitäisi puhua sinulle? - Entiseen tapaan.
Puhu minulle entiseen tapaan.
En osaa enää.
Sinäpä näytät korealta.
Emme nähneet sinua asemalla.
- Oletko kunnossa, Tom? - Minulla on mahahaava.
En saa enää syödä mieluisia ruokia.
Isälläni oli mahahaavoja.
- Hiivatin ärsyttäviä. - Niin.
Kiitos, Pete. Kiitos, Roy.
- Mennäänkö uimaan? - Mikä ettei.
Meillä on uusia vieraita. Jotkut maksavat, jotkut eivät.
Mitä kummaa?
Haastattelusi myytiin eri puolille maata.
He tulivat tapaamaan sinua.
Tulin Minneapoliksesta asti kättelemään teitä.
En voi tehdä muuta kuin lukea. Luen enimmäkseen sanomalehtiä
ja etsin jotain, joka voisi tarkoittaa sitä,
että minulla on ehkä mahdollisuus vielä kävellä.
No, minä...
Suokaa anteeksi, herra Doyle.
- Onko kaikki kunnossa? - Kaikki on kunnossa.
En halua tätä. Tulin tänne ollakseni rauhassa.
Tämä ei ole yksityiskylpyläsi. Minä johdan yritystä.
Aivan. Sinä johdat, minä en.
- Sinulta ei pyydetä mitään. - Totta kai pyydetään.
Tajuatko, mitä uhrauksia tulo tänne vaati?
Se ei kuulu minulle. Haluan olla yksin!
Voi luoja.
- Sinä pelkäät heitä. - Mitä...?
Pidät heitä yhtä vastenmielisinä ja säälittävinä kuin muutkin.
- Älä ole naurettava. - Et halua olla heidän seurassaan,
sillä silloin sinä kuuluisit heihin, eikö niin?
Saamari! Pois tieltä!
Siirry pois tieltä!
Juuri ajoissa. Kappas vain.
No niin.
Bullochville, viisi minuuttia.
VAIN VALKOISILLE
- Odotatko jotakuta? - Odotan.
Anteeksi. Odotan nuorta miestä nimeltä Botts.
- Fred Botts. - En tiedä siitä mitään.
Hän on pyörätuolissa.
- Se rampa. - Odota.
- Hän on tavaravaunussa. - Mitä?
Fred? Ei hätää.
Olet Warm Springsissä.
No niin.
Kaikki on kunnossa.
Anteeksi, herra Roosevelt.
Konduktööri ei huolinut pyörätuolia matkustajavaunuun.
Milloin söit viimeksi?
- Söin Knoxvillessä. - Siitä on kaksi päivää.
- Vie hänet autoon, Roy. - Kyllä.
Kuka laittaa lapsen tavaravaunuun?
Poika olisi voinut kuolla.
Hänellä on ollut polio. Se voi vielä tarttua.
Älkää vältelkö minua tuolini takia.
Menkää kauemmas. Teillä on ollut polio.
Senkin tietämätön paskiainen. Jos vain voisin,
laittaisin sinut tavaravaunuun, jotta saat kokeilla sitä itse.
Viekää tuo hullu pois täältä!
Saamarin hullu!
- Missä lähin sairaala on? - Atlantassa.
- Entä lähin lääkäri? - Vain vähän lähempänä.
Mennään kotiin.
Kuinka monella on varaa maksaa?
Alle puolella.
Heidät pitää siirtää mökkeihin. Niissä on turvallisempaa.
Tämän on oltava näin.
Mitä tarkoitat?
Minulle on jo valitettu tästä.
Lomasesonki on alkamassa.
Jotkut ovat käyneet täällä vuosikausia. Useimmat ovat terveitä.
He uhkaavat lähteä.
He pelkäävät saavansa polion.
Eivätkö he tiedä, että polio ei tartu, kun kuume on laskenut?
Minun täytyy...
..pyytää, ettette käytä allasta tavalliseen uima-aikaan.
Yritän varata teille kaikille ajan myöhemmin päivällä.
Teidän ei ole enää mahdollista...
..syödä ruokasalissa.
Lupaan järjestää sopivan ruokailutilan.
Eivätkö he halua syödä meidän seurassamme?
Voimme löytää teille jonkin muun majapaikan.
Se ei ole tarpeen.
- Kiitos. - Tänne tarvitaan lääkäri.
- Fredillekö? - Kaikille.
Rakas Babs, asiat ovat täällä muuttuneet.
Minulla on nyt velvollisuuksia, joihin koulutukseni
korkeammissa opinahjoissa tai politiikassa ei ole minua valmistanut.
Olen nähnyt sodan uhreja mutten koskaan tällaista...
Niin salakavalaa ja hiljaista kärsimystä,
että se ravistaa sieluani pohjaan saakka.
- Milloin saan uida? - Pian.
Kun olet vahvempi.
Minä pystyn kävelemään unissani.
Niin minäkin.
Milloin kävelit viimeksi?
Yhdeksän vuotta sitten. Olin oppinut ajamaan pyörällä.
Sairastumiseni jälkeen...
Äiti oli varma, että se johtui pyörästä.
Möikö hän pyöräsi?
Hän ampui sen.
No niin. Tulkaa altaaseen.
Kuka on seuraava ihastuttava neiti?
Hienoa, Daisy. Tule tänne. Älä pelkää.
Älkää pelätkö. Tulkaa tänne.
Huomaatte, että vedessä oleva magnesium
kannattelee teitä. Laskeutukaa siis veteen.
- Te myös, herra Bronx. - Hyvä on.
Jake Perrini, Bronx, New York.
- Roy. - Mitä kuuluu?
Tännepäin.
Kättele pois. Minä en pure.
Minulle kuuluu hyvää.
- Entä sinä? - Olen Pete.
Pitäkää altaan reunasta kiinni ja asettukaa mukavasti,
niin voimme liikutella lähes kaikkia mahdollisia paikkoja.
Voisitteko nostaa minut tästä satimesta?
- Alas on pitkä matka. - Tehkää parhaanne.
llomielin.
Se on altaassa paljon helpompaa kuin kuivalla maalla!
Noin juuri. Hienoa, Daisy.
Teettekö palveluksen?
- Heittäkää minut veteen. - Mitä?
Minä haluan lentää.
Lasketaan kolmeen.
Yksi...kaksi...
Hienoa, Jake.
Ette huomaa eroa.
Maistatko limonadia?
Ole hyvä.
Onko sinulla pöytävaraus?
Istuitpa tuolla tai täällä,
takaan, että tämä ruoka maistuu silti yhtä kamalalta.
Rakas Franklin, minä olen aloittamassa
hyvin merkittävän matkan.
Menenpä minne hyvänsä, apua kipeästi kaipaavia ihmisiä riittää.
Tämä olisi liian raskasta, ellen uskoisi apua olevan saatavilla.
Louisin uusin neronleimaus on siirtää minut valtavirtaan.
Hän sanoi sinun tietävän, mitä se tarkoittaa.
Toivon, että työsi on antoisaa
sekä mielen että sydämen kannalta. Sinun rakastava Eleanorisi.
Noin, Fred.
Anna mennä. Mene vain.
Mene, Fred.
Perillä ollaan.
- Kiitos kyydistä. - Ei kestä.
Älä anna hänen pelotella, Roy.
Siirrätkö jo?
Odottakaa nyt. Minäkin odotin vuoroani.
No niin. Antaa tulla.
- Mitä? - Tuo ei ole sallittua.
- On se. - Olet häviöllä, Doc.
Doc? Ettekös te ole Franklin Roosevelt?
- Se vähän riippuu. Oletteko lakimies? - En ole.
Siispä olen Doc Roosevelt. Suokaa anteeksi.
Katsos tätä.
Miten voin auttaa, neiti...
Mahoney. Helena Mahoney.
Olen se fysioterapeutti.
- Te ette tiedä, kuka minä olen. - Pitäisikö tietää?
Kirjoitin teille sen lehtijutun jälkeen. Ettekö lukenut kirjettäni?
Joku luki sen varmasti, mutten kai minä.
Voit iskeä tuota kautta.
No niin voin. Kiitos, neiti.
Olen tutkinut kostean lämmön vaikutusta poliopotilaisiin.
Toistuva fysioterapia lämpimässä vedessä...
- Palauttaa heidän voimansa. - Kyllä.
Olen päätynyt samaan lopputulokseen.
Ei ramppeja, juoksevaa vettä tai lääkäreitä...
Luulin tätä jutun perusteella kuntoutuskeskukseksi.
Kaikkea lukemaansa ei kannata uskoa.
Minut houkuteltiin tänne valheilla.
Tervetuloa kerhoon.
- Työntäkää kättäni. - Minä yritän.
Hyvä on.
Kertokaa hyvät uutiset ensin.
Suuri pakaralihas on odotettua vahvempi.
- Siitä on paljon apua. - Se johtuu kai istumisesta.
Olen tosissani. Oikean jalan reisi pystyy liikkumaan vähän.
Se on hyvä, sillä sen avulla voimme liikuttaa lantiota,
taivuttaa polvea ja kääntää sääriluuta.
Kävelenkö vain kehoni toisella puolella?
Vesi lisää ehkä voimia, joita ei voi vielä havaita.
Siihen tarvitaan kuitenkin jatkuvaa uimista,
ei muutamaa tuntia päivässä.
Miksi keskus ottaa vastaan terveitä vieraita,
kun poliopotilaat voisivat käydä täällä ympäri vuoden?
Tällaista paikkaa tarvitaan, Tom.
Viime polioepidemian aikana pelkästään New Yorkissa sairastui 16 000 ihmistä.
Sinä olet tutkinut asiaa.
Olisipa tietoa enemmän. Poliosta on kirjoitettu vain vähän.
Ajattele Frediä, jonka täytyy pysyä sisällä, vaikka hän pursuaa elinvoimaa.
- Se on kauheaa tuhlausta. - Paljonko taloon kuuluu maata?
Noin 485 hehtaaria. Miten niin?
- Haluan ostaa tämän. - Ei kai?
Se olisi aikamoinen sijoitus.
Sijoitusko?
485 hehtaaria riittää kahteen lomapaikkaan.
Se maksaisi paljon. Koko alue,
majatalon korjaus, ramppien lisäys. Monilla ei ole varaa maksaa.
Luuletko, että vanha Peabody möisi?
- Kyllä. - Miksi olet noin varma?
Oletko vilkaissut ympärillesi?
Kyllä, odotan yhä.
Päivää, Peabody! Senkin vanha heittiö.
Ette varmasti arvaa soittoni syytä.
Hyvä on. Jalkatuet on avattu.
- Woodhall, tämä on Eloise. - Hei.
Nosta hänet ja vie hänet tuoliin.
- Hyvä on. - Varovasti.
Oikein hyvä.
- Varo tukia. - Kyllä.
Te olette niin kevyt, etten...
Minä...
Minä olin balettitanssija.
En halunnut tehdä mitään muuta.
- Sitten... - Neiti Mahoney!
Täällä on uusia vieraita.
Hyviä uutisia.
Kävin vedonlyöntipaikassa ja sain työntäjiä.
- Tervetuloa. - Hyvää iltapäivää.
- Päivää, Eloise ja muut. - Päivää, herra Roosevelt.
Kerrotko hyvät uutiset?
Tämä ei ole vielä täysin varmaa,
mutta tuli mitä tuli,
edessänne saattaa olla tämän kurjan paikan uusi omistaja.
- Kolme. - Kaksi.
Polio voi olla huono sijoitus, mutta se ei estä tämän paikan ostamista.
Ostan sen. Siitä voitte olla varmoja.
- Yksi. - Hyvä, Doc.
Voin kai kysyä, Doc,
miten ihmiset aikovat maksaa keskuksen palveluista?
Poliota sairastavilla on tarpeeksi tiukkaa muutenkin.
Tuo on hyvä huomio, Franklin.
Kaikessa ei ole aina kyse voitosta. Passaan.
- Passaan. - Passaan.
25.
Vastaan ja korotan 25:llä.
- Älä nyt. llta on vasta alussa. - Tarkoitan 25 senttiä.
Älä hänestä välitä, Tom. Hän on itara.
Tämä on liian kallista.
- Minä luovutan. - 25.
Sinulla on parasta olla jotain.
Pidä hyvänäsi. Minä hämäsin.
Jaa sinä, Franklin.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä, Tom.
Parempaa onnea ensi kerralla.
Nyt pelataan viiden kortin sököä,
jossa seiskat ovat jokereita.
- Seiskat ovat jokereita. - Taas.
Painukaa hiivattiin.
Tom, minne sinä olet menossa?
Lähden Ashvilleen vanhempieni luo.
En pärjää ilman sinua. Me olemme vasta aloittamassa tätä.
Sinä olet aloittamassa.
En minä.
Minulla on syöpä.
Se on levinnyt joka paikkaan.
Vien sinut parhaiden lääkäreiden luo Atlantaan.
Olen käynyt siellä jo.
Minut leikattiin toisen kerran, kun sinä olit New Yorkissa.
Haluan kuolla samassa sängyssä, jossa synnyinkin.
Sinä teet vielä suuria asioita.
Tällä paikalla on nyt identiteetti...
..ja tarkoitus.
Sillä on sinut.
- Pärjäile, Roy. - Jumalan siunausta, herra Loyless.
Sinä et säälinyt minua.
Kiitos siitä, Tom.
Päinvastoin...
Minä kadehdin sinua.
Onnea.
Hän haluaa käyttää rahaston varat sen leprayhdyskunnan ostoon.
Franklin kutsui Louisin ja minut hänen työtään katsomaan.
Työtä! Hän leikkii uima-altaassa
ja tuhlaa syntymäoikeutensa ihmisten tuijotellessa häntä.
- Tämä on sinun syytäsi. - Anteeksi mitä?
Olet hemmotellut häntä. Tässä on nyt tulos.
Olenko minä muka hemmotellut häntä?
Hän on aikuinen ja tekee omat päätöksensä.
- Hänen ei tarvitse ostaa sitä. - Olen samaa mieltä.
Minäkin vastustan sitä. Paikan johtaminen veisi liikaa aikaa.
- Asia on siis sovittu. Kieltäydymme. - Asia ei ole sovittu.
Meidän pitää kuunnella häntä. Louisin ja minun pitää nähdä hänen työnsä.
Keskustelemme sen jälkeen.
Sitten kieltäydymme.
- Olen tainnut aliarvioida sinut. - Ehkäpä.
Nosta nyt itsesi ylös. Hän auttaa kainalosauvojen kanssa.
- Huomenta. - Tuo on Tomin auto.
Minäkin surin kuultuani herra Loylessin poismenosta.
Olisipa hän nähnyt tämän.
Mistä sinä puhut?
Herra Loyless sanoi minulle:
"Hae auto ja muuta sitä herra Rooseveltia varten."
- Minä en pysty ajamaan autolla. - Nyt se onnistuu. Minä opetan.
Tämä on jarru.
- Hyvä on. - Ja tämä tässä on kaasu.
Hitto, siinähän on käsivivut.
Onpa upea.
Kaasua pitää käyttää tasaisesti, sillä auto alkaa muuten pomppia.
Ette ole vielä valmis ajeluun. Teidän pitää...
- Olen valmis. - Antaa mennä!
Varo, Roy!
Tämä ei ole mikään Grand Central Station.
Sähkeen mukaan joku tulee hakemaan meidät.
Vaununne odottavat, rouva.
Milloin opit ajamaan?
Tiistaina.
Päivää, herra Roosevelt.
Haluan esitellä paikkoja. Mennään takakautta.
Rampit ovat siellä. Sieltä pääsevät vain harvat ja valitut.
Terveet vieraat ovat kateudesta vihreitä.
Tuonne tulee pieni koulu.
Monet paikalliset koulut eivät huoli polioon sairastuneita lapsia.
Tarvitsemme myös sepän, jotta voimme tehdä täällä jalkatukia.
Taitava paikallinen mies tekee kainalosauvoja ja kävelykeppejä.
Tarvitsemme kaikista kipeimmin tietenkin sairaalaa.
Rahankeruutaitoni joutuvat koetukselle.
Näette paikan mahdollisuudet, kunhan menemme sisään.
Odottakaa...
Louisille on yläkerrassa hieno makuuhuone. Hän on onnekas.
Tässä meillä on varasto ja keittiö.
Mitä sinulla on mielessä?
Tästä tulee maan ensimmäinen poliopotilaiden kuntoutus- ja hoitokeskus.
Rahaston varat kattavat majatalon ja maiden oston.
Potilaiden pitää maksaa pieni hoitomaksu.
Se riittää, kunnes löydämme sijoittajia.
Kirjasto on tuolla ja oleskeluhuone täällä.
Taloudellinen riski on hyvin suuri.
Tässä on muitakin kuluja.
Äiti pitää lapsistamme huolen.
- Minä en tarkoita rahaa. - Olen löytänyt täällä jotain,
jonka takia jaksan nousta aamuisin ylös.
- En voi uskoa, että te kaksi... - Ole käytännöllinen ja realistinen.
Eleanor, ymmärrätkö sinä,
että olen vankina kehossa, joka ei tottele tahtoani?
Minä yritän olla käytännöllinen!
Joko sinä olet minun kanssani tai minua vastaan.
En pidä uhkauksista, jotka ovat muka väittelyä.
Minne sinä menet? Tule takaisin.
Näen teidät molemmat illalla.
- Et voi puhua hänelle noin. - Oletko sinä asiantuntija?
- Kerrotko, miten puhuttelen vaimoani? - Hän ansaitsee kunnioitusta.
- Sinun työsi täällä voisi... - "Voisi?"
Sinä joko johdat kuntoutuskeskusta tai asetut ehdokkaaksi.
Asetun ehdokkaaksi, kun kävelen.
Huomio, hyvät ystävät. Tämä ilta on aivan erityinen.
Olemme viimeinkin siirtyneet takahuoneesta ruokailusaliin.
Hetkinen. En voi jättää tilaisuutta käyttämättä,
sillä haluan sanoa sen, mitä monet meistä tuntevat.
Sinä olet mies miesten joukossa, Franklin.
Aivan niin!
- Ja naisten joukossa. - Ja lasten.
Tämä on oikeaa demokratiaa. Kaikkia kuunnellaan.
Hyvä on. Minulla on kunnia esitellä
Danny Connell pianossa
ja ihastuttava Eloise Hutchinson C-mökistä.
Pojat.
Ajattele, mitä menetät
Kun aina kieltäydyt
Tanssimasta kanssani
Olisit kaikkien ihailema minun kanssani
Ja silti vain seisot siinä
Ja pudistat hupsua päätäsi
Dramaattisesti
Kun minä odotan innokkaana
Sinä vain sanot huolekkaana
Ei tällä kaudella
Tähän on syynsä
En tanssi, älä pyydä minua
En tanssi teidän kanssanne
Sydämeni ei anna jalkojeni tehdä mitä niiden pitäisi
Tiedätkö mitä? Olet ihana
Entä sitten? Olen ihana
Mutta mitä minulle teetkään
Olen kuin aalto joka rannan hiekkaan joutuu
Olen tanssilattialla täysin pulassa
En tanssi!
Bravo!
Kiitos.
Kiitos. Se oli ihastuttavaa. Kiitos ja...
Tietääkseni... Ennen kuin toivotamme hyvää yötä,
arvoisa orjapiiskurimme neiti Mahoney
haluaa sanoa viimeisen sanan.
En usko...
..että sanat riittävät kertomaan siitä,
mitä Daisy ja minä haluamme näyttää teille.
Oletko valmis, Daisy?
Anna minä.
Hyvä on.
Mikä on suurin huolesi?
Lääkärin saaminen tänne kokoaikaisesti.
Hän voisi seurata edistystämme
ja tehdä paikasta uskottavan.
- Maksaako se enemmän? - Kyllä.
Ongelma on se, ettei tämä kiinnosta ketään.
Ortopedien vuosittainen kokous pidetään tänä viikonloppuna Atlantassa.
Tarjouduin puhujaksi.
He kieltäytyivät.
Muutama viikko sitten West 27th Streetillä sijaitsevan
vaatetehtaan olosuhteet kuvailtiin minulle.
Omistajat väittivät, että kaikki oli kunnossa,
mutta eivät päästäneet tarkastajia sisään.
Me pääsimme lopulta käymään siellä.
Ketkä me?
Minä ja työvoimatoimikunnan edustaja.
Kieltäydyimme lähtemästä, kunnes pääsimme sisään.
Mitä ajat takaa?
Vaarannan hyvän maineeni Junior Assistance Leaguen piirissä.
Kiitos.
Mennään sinne kuokkavieraina.
- Hyvää yötä, Franklin. - Kiitos.
Hyvää yötä, Babs.
LÄÄKETIETEELLINEN AKATEMIA
Tilaa, missä esiinluiskahtanut välilevy
painaa hermojuurta, sanotaan...
- Anteeksi, että myöhästyimme. - Hyvää iltapäivää.
- Toimiko tämä 27th Streetillä? - Siltä se näytti.
Mitä?
Edesmenneen presidentin veljentytär. Tässä on mieheni Franklin,
entinen apulaislaivastoministeri.
Kiitos, että saimme pari minuuttia. Olette kovin antelias.
Olette varmasti lukeneet...
Tämä vie vain hetken. Paljon kiitoksia.
Olette varmasti lukeneet, että mieheni joutui polion uhriksi.
"Uhri" on pelkkä määritelmä, ei mielentila.
Me kaikki tiedämme, että huono verenkierto on poliopotilaiden ongelma.
Voin uida vain muutaman minuutin ajan ennen kuin alan palella.
Alle kolmen tunnin päässä on kuitenkin ihmeellinen paikka,
jonka erittäin mineraalipitoinen vesi on lähes 32-asteista.
Paikan nimi on Warm Springs.
- Franklin ja minä... - Siellä...
- Anteeksi. - ..tehty työ
tukee väitettämme siitä, että lapsihalvauksen heikentämät lihakset
voivat vahvistua lämpimässä vedessä tehdyllä terapialla.
Toipumisnopeus on huomattava.
Niin. Olemme tulleet siihen johtopäätökseen,
että lapsihalvauksen syyn ja hoidon tutkiminen on erittäin tärkeää.
Ennen kuin se toteutuu,
kuntoutukseen on kiinnitettävä enemmän huomiota.
Me kutsumme teidät tutustumaan Warm Springsiin.
- Kiitos. - Kiitoksia, hyvät herrat.
Kiitos, tri Bissell.
Toivotan teille hyvää kokousta.
- Kiitos. - Se oli rohkaisevaa.
Herra Roosevelt. Suokaa anteeksi.
Minä olen tri Peter Hebert.
Olen tutkinut poliota. Voisinko tulla
tekemään arvion The Journal Of Orthopaedic Medicineen?
Mitä pikemmin, sitä parempi. Kiitos, tohtori.
Kiitos.
Ei hullumpaa.
Mitä nyt?
Kuka sinä olet?
Tule tänne.
- En minä osaa ajaa. - Minä opetan.
Pane käsi tuohon. Paina sitä eteenpäin, niin minä siirrän tätä.
Sitten löysäät...
Minä siirrän tätä, sinä löysäät sitä
ja sitten...
Olet luontainen kyky.
- Kokeile ohjaamista. - Ei minun tarvitse...
Yhdellä kädellä vain.
Yhdellä kädellä, Eleanor.
Ja toisella. Näetkös?
Kyllä sinä pärjäät.
Älä säikähdä, kun teen näin, Babs.
Älä!
- Olet luontainen kyky. - Tuo ei ole hauskaa.
- Hei, pomo. - Hei, Louis.
Kerron tästä äidillesi. Siitä taitaa tulla hauskaa.
En tiedä mitä sanoa.
Sinä...
Rakastan sinua kovasti.
Nouskaa junaan.
Herra Roosevelt, te näytätte hyvinvoivalta.
Kiitoksia.
- Eikö ole kaunis päivä? - No on.
Mitä puuvillakärsäkkäille kuuluu?
Niistä ei taideta päästä ikinä eroon.
Niinpä niin.
Me emme taida hymyillä samasta syystä.
Hän on valmis.
Älä nyt, Louis. Vauvoja ei voi suukotella pyörätuolista käsin.
- Hän pelästyttää äidit. - Tarvitaanko häntä?
Al Smith pääsee presidenttiehdokkaaksi.
Eikö usko Alista ole tullut hieman särmikäs kaikkien näiden vuosien jälkeen?
- Kyllä. - Franklin voi pehmentää hänen imagoaan.
Miten?
Hän voi tarjota Smithiä ehdokkaaksi.
- Oletko tosissasi? - Odota.
- Hän on hitonmoinen puhuja. - Ehkä, mutta pystyykö hän siihen?
Varmasti. Voitte luottaa häneen.
Stansbury, sano vaimolle terveisiä.
Sanon. Kiitos vain.
Hän on laihtunut. Se johtuu kai vankilan ruoasta.
- Nosta jalkaa. - En tiedä...
Onko hänellä ollut jalkatuet vuoden ajan?
- Kyllä. - No niin,
ojenna tähän suuntaan. Noin.
Hyvä. Kokeillaan toiseen suuntaan.
Työnnätkö jalkaa kättäni vasten?
Ja uudestaan. Hyvä.
Hienoa, kultaseni.
Päivää, Sanders. Mitä kuuluu?
Todella hyvää.
Oletko jo löytänyt ostajan vedoksilleni?
Vai niin.
Ne ovat erinomaisessa kunnossa.
Hyvä on. Vielä yksi asia.
Minulla on isoisälle kuuluneita upeita Tang-dynastian...
Niinkö?
Huutokauppa on syksyllä. Se kuulostaa hyvältä.
Hyvä on. Otan taas yhteyttä.
Kiitos, Sanders.
Mitä sanon näille ihmisille, jos paikka joudutaan sulkemaan?
- Sanokaa, että teitte parhaanne. - Hyvää iltapäivää.
- Onko hyviä uutisia? - Velkojat hermostuvat.
Pyysin hyviä uutisia.
Tämä oli unohtua. Se täällä käynyt lääkäri lähetti raporttinsa.
- Saanko postimerkit? - Saat.
Nämä irtoavat helposti.
No niin... "Siten...
"Tutkimukseni osoitti,
"että lähes kaikkien potilaiden kunto on kohentunut.
"Suosittelen lämminvesiterapiaa
"polion vakiohoidoksi
"ortopedien liitolle."
Mitä nyt, sir?
- Ei se niin kauheaa ole. - Lue sivulta 29.
- Luin sen... - Lue!
"23:sta tutkimastani potilaasta vain yhden, 44-vuotiaan miehen, tila
"oli parantunut vähän."
- Tämä on yhden lääkärin mielipide. - Jatka.
"Selkä- ja lannerangan lihakset ovat kuihtuneet selvästi.
"Hänen alaraajansa ovat masentavin yksityiskohta."
Jatka, ole kiltti.
"Psykologiset tekijät ovat hänen hoidossaan tärkeimpiä.
"Hän on rohkea ja kunnianhimoinen...
"..mutta hänen emotionaalinen tasapainonsa on erittäin herkkä.
"Tarvitsemme kaiken taitomme,
"jotta saamme hänet tajuamaan omat fyysiset rajoituksensa
- "hänen elämänhaluaan murskaamatta." - Paskiainen.
Minä...halusin...
..kävellä.
Saatat vielä kävelläkin.
Tämä raportti vahvistaa työmme.
Tämä voi muuttaa kaiken...
Se ei muuta minun tilannettani!
Minä en ala tähän leikkiin.
En aio sääliä sinua.
Tapasin tänään pojan.
Hän on 10-vuotias.
Halvaantunut vyötäröstä alaspäin.
Mene viihdyttämään häntä ja kerro Euroopan-matkoistasi
ja jalkapallon peluusta koulussa.
Kerro vaimosi tapaamisesta ja lasten saamisesta.
Kerro elämästä, josta hän voi vain haaveilla.
En voi auttaa sinua ylös, jos ryömin kanssasi alas.
Olemme silloin molemmat pulassa.
Hän ei huolinut tätäkään.
Mikset sinä lue sitä?
En tykkää sähkeistä ja niistä stop-jutuista.
- Näytä. - Pyörryttävätkö ne, Lionel?
Vähän.
"Olisi kunnia, jos ehdottaisit minua
"presidenttiehdokkaaksi, stop. Puolue tarvitsee sinua, stop.
"Ystävällisin terveisin Al Smith."
- Kuka hän on? - New Yorkin kuvernööri.
Työnnä tämä hänen ovensa alta.
Selvä. Hän työntää sen takaisin.
Minä tarvitsen kahvia.
Hän ei lähde sinne. Hän ei halua kiivetä korokkeelle kainalosauvoilla.
Miljoonat radiokuuntelijat eivät näe sitä.
Kokouksessa olijat näkevät.
- Iltapäivää, herra Howe. - Hei, Roy.
En jaksa uskoa, että pakotit minut taas tänne.
En tehnyt sitä.
Tulin hakemaan sinut Houstoniin. Oletko miettinyt puhettasi?
- En lähde sinne. - Etkö?
Kai sinä tiedät, mikä tämä on?
Tämä on sinun kultainen tilaisuutesi.
Voit pyrkiä tämän jälkeen kuvernööriksi.
Oletko kuullut sisällissodan kenraalista nimeltä Francis Nichols?
- En ole. - En minäkään.
Hän oli rohkea kaveri.
Etelävaltioiden miehiä.
Hän menetti rintamalla vasemman kätensä ja myöhemmin vasemman jalkansa.
Hänestä tuli sen jälkeen Louisianan kuvernööri kahdesti.
- Hän oli sotasankari. - Kahdesti.
Kuuntele nyt.
Olen paiskinut töitä, jotta nimesi pysyy pelissä mukana.
Olen ryöminyt maan mahtavien edessä...
Meidän molempien takia.
En salli sinun jättää tällaista tilaisuutta käyttämättä.
Nyt on sen aika, ja sinä olet valmis.
Minä en lähde sinne.
Sinun vuorosi.
Onpa mukava nähdä taas, Roy.
Mukava nähdä teitäkin, rouva.
Sinä olet karmeassa kunnossa.
Tiedäthän, että rakastan sinua.
Minä halusin...
..kävellä taas...
..sinun takiasi
ja myös itseni takia.
Anteeksi. En pysty koskaan...
Voi rakas.
Anna anteeksi.
Sinä olet tehnyt täällä suuria asioita.
Suurenmoisia asioita.
Minä en ansaitse sinua.
Viedään sinut altaaseen.
Hei, isä!
Aiotko tulla uimaan?
Tämä on salaliitto.
Tämä on vasta alkua.
Et tarvitse kainalosauvoja, Franklin.
Mitä?
Laitetaan kätesi toimimaan jalkojesi lailla.
Miten se onnistuu?
Elliott, mene isäsi vasemmalle puolelle.
- Tämä voi onnistua, isä. - Ota kainalosauva pois, Eleanor.
Käytä oikeaa olkapäätä ja siirrä vasenta jalkaa.
Hyvä.
Liikuta oikeaa jalkaa vasemman olkapään lihaksilla.
Yksikin kumpare, niin lennän ahterilleni.
Elliott pitää sinut pystyssä.
Liikuta jalkaa.
Älä nojaa häneen, Elliott. Seiso suorassa.
Vedä toiseen suuntaan.
- En voi... - Minä olen vahva. Et satuta minua.
Sinä pystyt tähän, Franklin.
Minun pitää...
Oletko kunnossa, Franklin?
Olen. Minä vain...
Emme korvaa tällä työtä, jolla saamme sinut jaloillesi.
Ymmärrätkö? Emme aio luovuttaa
tai yhtyä sen lääkärin mielipiteeseen.
Tiedän sen.
Tiedän, ettei tämä ole käytännöllistä.
Ei.
Ei olekaan.
Tämä on poliittista.
Hyvä. Pidä pää ylhäällä.
Miksi hän peittelee vammaansa?
- Hänellä ei ole valinnanvaraa. - Onpas.
Miten muka?
"Niin minunkin olisi voinut käydä." Ihmiset sanovat niin.
Aivan kuin me olisimme vain keho. Me olemme sielu.
Kunpa hän vain istuisi pyörätuolissa.
Se ei onnistu politiikassa.
Hän voisi käyttää tilaisuutta...
Jalkojen piilottamisella ei ole väliä,
kunhan hän ei piilota tietojaan.
Hän tietää, millaista meillä on.
Hyvää iltapäivää, retkeläiset.
Terve, Doc.
Odota vähän aikaa ja hengähdä.
Hitto.
- Oletko kunnossa, poikani? - Olen.
- Sinä kaaduit. - Niin kaaduin, Daisy.
Se oli 12. kerta tänään. Taisin tehdä ennätyksen.
Olet vain väsynyt.
Rehkit liikaa.
Amerikan pitää siis löytää...
Amerikan täytyy hankkia...
Amerikka tarvitsee tiennäyttäjän...
Hyvä.
..tienraivaajan reitille,
joka välttää...
Joka välttää
pohjattoman...
Mitä nyt?
Entä jos kaadun yrittäessäni nousta korokkeelle?
Silloin näytät, miten päästään ylös.
Jos kaadun tuhansien edessä, menetän kaiken muun
paitsi heidän säälinsä.
He alkavat laatia muistokirjoitustani ennen kuin ehdin nousta.
Elliott ei anna sinun kaatua. Hän on paikalla.
Kaikki on järjestetty. Se onnistuu.
Ketä me huijaamme? Tämä ei onnistu.
Oli ajanhukkaa ehdottaa Al Smithiä.
Minua ei päästetä politiikkaan takaisin.
He eivät näe muuta kuin jalkani.
Rakas, he eivät näe muuta kuin jalkasi,
ellet sinäkään näe muuta.
Ei huolta, Doc. Me emme tule mukaan.
Te olette mukanani. Siitä ei ole epäilystäkään.
No...
Haluan sanoa, että olen ylpeä kuuluessani tähän yhteisöön.
Yhteisömme ei perustu...
..syntymäoikeuteen tai etuoikeuksiin, vaan...
..myötätuntoon, rohkeuteen ja...
Minusta näiden vesien suurin voima on se,
että ne saattoivat meidät yhteen.
Meidän kykymme auttaa toisia
tukee voittoamme poliosta.
Koska...
Te olette tehneet jotain
ja me jatkamme sitä,
kunnes tämä sairaus on voitettu.
Me olemme kokoontuneet
yhdeksi perheeksi.
Teemme sen, minkä osaamme parhaiten.
Me nostamme toisemme ylös.
- Hei, Franklin. - Hei.
Haluan puhua kanssasi.
Totta kai, Doc.
Kiitos.
Onnea matkaan, Franklin.
Heittäydyn petojen armoille.
Olet kohdannut pahempaakin.
- Palaa tänne, jos ne purevat. - Palaan tänne aina.
No niin.
Missourin osavaltiosta...
Michiganin osavaltioon
ja New Jerseyn osavaltioon...
- Ei. - Miten niin ei?
Häipykää täältä.
Mitä hittoa sinä teet?
Hauska nähdä taas, herra Roosevelt.
Kiitos. Kiitos, Roy.
..ja Rhode Islandin osavaltio.
- Missä hän istuu? - Oikealla parvekkeella eturivissä.
Haluan esitellä miehen,
joka palveli maataan kunniakkaasti apulaislaivastoministerinä.
Hän kuuluu maineikkaaseen sukuun...
Mitä hittoa minä täällä teen, Louis?
Kokeilet vettä isovarpaallasi.
Franklin Delano Roosevelt.
Mennään, poikani.
Naura muka vitsilleni.
Lavalla on Franklin Roosevelt,
pitkä, ylpeä hahmo kärsimyksen keskelläkin.
Klassinen profiili,
olemus hermostunut mutta hallittu.
Pehmentynyt, puhdistunut mies,
kivun valaisema.
Kuunnelkaa väkijoukkoa.
Aikamoiset aplodit, Al.
Emme voisi pyytää enempää.
Olkaa varovainen, kuvernööri. Teillä taitaa olla kilpailija.
Hän on mennyttä vuoden sisällä.
Anteeksi, rouva Roosevelt.
Yksi kysymys vielä.
Onko polio vaikuttanut miehenne mieleen?
Kyllä. Ehdottomasti!
Neljä vuotta myöhemmin Roosevelt valittiin Yhdysvaltain presidentiksi.
Hänet valittiin kolmesti uudelleen, mikä oli ennenkuulumatonta.
Hän tuki presidenttinä maataan suuren laman aikana
ja toisen maailmansodan riehuessa.
12. huhtikuuta 1945, presidenttiytensä 13. vuotena
63-vuotias Franklin Roosevelt kuoli
Warm Springsissä.
Hänen henkivakuutuksensa toi Warm Springsille 562 000 dollaria.
Warm Springs on kuntoutuskeskus vielä tänäkin päivänä.
Nyt on ennen kaikkea aika
kertoa koko totuus rehellisesti ja rohkeasti.
Emme saa välttää kohtaamasta
maamme nykyisiä olosuhteita totuudenmukaisesti.
Tämä hieno maa kestää niin kuin se on kestänyt tähänkin asti.
Se toipuu ja kukoistaa.
Vakuutan lujan uskoni siihen,
että meidän on syytä pelätä vain pelkoa itseään -
nimetöntä, järjetöntä ja epäoikeutettua pelkoa,
joka estää yritykset muuttaa perääntyminen etenemiseksi.